DOMNIȘOARA POTTER
Traducerea și adaptarea: subs.ro TEAM (c) www.subs.ro
Traducătorii din subs.ro TEAM: AMC, cipilixx, Dorol, Shakti & Lovendal
Este ceva minunat în a scrie primele cuvinte ale unei povești.
Nu poți chiar spune unde te apucă să le scrii.
Pe mine m-a apucat aici.
Ca să fiu cinstită, nu mi-a plăcut niciodată orașul.
De la o femeie necăsătorită se așteaptă să se comporte în anumite feluri.
În care nu sunt incluse drumurile de la un editor la altul,
împreună cu un cârd de prieteni.
Acum, ascultă-mă... nu trebuie să-ți fie teamă.
Și să nu vorbești prea mult.
Prieteni care, din păcate, nu au fost atât de nerăbdători să se întâlnească.
Mi-am vândut desenele pentru felicitări, cartonașe cu nume,
și așa mai departe, timp de 7 ani.
Iepuri în haine cu butoane de metal.
Cum de-ți poți imagina așa ceva?
Nu mi le-am imaginat.
Chiar sunt adevărați. Sunt prietenii mei.
Prietenii tăi sunt personificați prin animale?
Nu, animalele sunt prietenii mei.
Înainte de "Peter Rabbit" ("Peter Iepurilă") a fost "Benjamin Bunny" ("Benjamin Urechilă")
și apoi "Sir Isaac the Newt" ("Sir Isaac Salamandra").
Am, de asemenea, desenele lor, dacă doriți să le vedeți.
Nu va fi necesar. Din păcate, d-ră Potter...
"D-ră" Potter, nu-i așa? Da, desigur. Ce prost sunt.
Din păcate, piața pentru cărțile pentru copii...
Da, desigur. Înțeleg.
A fost o prostie din partea mea, neavând experiență cu acestea...
"F. Warne and Company" ar dori să vă publice cârtița, d-ră Potter.
Dar cel mai bine este să nu vă faceți prea multe speranțe.
Știu că publicându-vă cartea nu se vor vinde prea multe exemplare,
dar cred că am putea obține un profit mic.
D-nule Warne, ei bine, sunt foarte mulțumită. Într-adevăr foarte mulțumită.
Voi face tot ce este posibil pentru a vă asigura că nu ați făcut o greșeală.
D-ră Wiggin, cred că putem pleca.
Mulțumesc foarte mult, d-nule Warne, pentru timpul acordat.
Cu plăcere. Fratele meu întotdeauna știe ceea ce face.
Sunt foarte pretențioasă la mărimea și prețul cărții,
și aș vrea să evit fontul acela groaznic de tip "Gothic",
pe care îl au de obicei cărțile voastre de copii.
Sunt sigur că totul vă va satisface.
D-ră Potter.
Mapa...
Desigur.
Mapa mea.
Haide, Peter.
- "Sir Isaac Salamandra"! - Nu poți fi serios, Fruing.
Cartea asta nu se va vinde nici în zece exemplare!
Desigur că nu!
- Totuși, mi-a apărut gândul... - Norman!
I-am promis fratelui nostru mai mic un proiect.
Dacă va face un rahat din el, ce se va întâmpla?
Cred că d-ra Potter ar putea să fie o mină de aur.
Spre casă, d-ră Potter?
Nu, Saunders. Du-mă prin parc.
Prin toate parcurile.
- Poftiți, d-ră Potter? - Condu!
Dă-i drumul.
Am reușit!
Mi-ai auzit inima? Era ca un ceainic care sună.
Vezi? Nu putem sta acasă toată viața.
Trebuie să ne ducem în lume.
Și trebuie să o privim ca pe o aventură.
Mai repede, Saunders!
- Mai repede, Saunders, dacă vrei! - Nu, d-ră Beatrix. Nu!
- Cât de repede poți, băiete. - Haide!
Saunders.
Beatrix, unde ai fost? E trecut de ora 4.
Nu sunt un copil. Pot face lucruri fără permisiunea mamei mele.
Speram să pot folosi trăsura în această după-amiază.
Unde ai fost?
M-am plimbat. Cu prietenii mei.
Tu n-ai niciun prieten.
Ba da, mamă. De fiecare dată când desenez.
Câteva dintre desenele tale sunt chiar drăguțe, Beatrix,
dar n-am de gând să te amăgesc ca tatăl tău
și să le numesc "artă superioară".
Ei bine, prietene, când am să devin un autor publicat,
atunci o sa mai vedem.
Beatrix, Bertram, e timpul pentru culcare.
- Încă nu am terminat. - Haide, grăbește-te.
- Bertram. - Așa! L-am prins.
- Bertram, ești sălbatic. - Haideți, amândoi.
Grăbiți-vă. Jos.
Încetișor!
Hurry, Rupert! Să nu întârziem familia Hyde.
Nu arată mama frumos, Beatrix?
Fiind într-o dispoziție bună, obrajii i se îmbujorează.
Când ai să crești, Beatrix, și o să trebuiască să conduci o gospodărie,
să participi la petreceri, să ai un calendar social,
și să suporți un bărbat
care n-a făcut niciodată cunoștință cu un ceas,
obrajii tăi vor fi la fel de îmbujorați.
Uită-te la șnurul acesta.
Ce urât e. Schimbă-l în ceva mai frumos.
Și renunță la rochia aceasta de noapte.
O, nu voi reuși niciodată. Sunt atât de neîndemânatic!
Ești de groază, Rupert! Am întârziat atât de mult.
Ce ai desenat azi, Beatrix?
"Benjamin Urechilă" se odihnește.
Urechile sale sunt din ce în ce mai bune.
Umbra de aici e foarte bună, Beatrix.
Acum spuneți "Noapte bună", copii.
- Noapte bună, mamă. - Noapte bună, Beatrix.
- Noapte bună, tată. - Noapte bună, Beatrix.
- Noapte bună, mamă. - Noapte bună, Bertram.
- Noapte bună, tată. - Noapte bună.
Acum, repejor sus pe scări.
- Hai, nu-i mai țineți pe mama și pe tata. - Au întârziat mult.
- O, copii. - Ce mai e acum?
În drumul spre casă, s-a întâmplat să fi trecut pe la Piccadilly.
Și ce credeți că mi-a sărit în buzunare?
Ceva foarte special pentru tânărul entomolog.
Și ceva foarte potrivit pentru o d-ră,
care foarte curând va crește și va conduce o casă minunată,
exact ca mama ei.
- Le vom deschide sus. Haideți. - Mulțumesc, tată.
- Haide.
- Am întârziat, am întârziat, am întârziat! - Nu am întârziat.
N-o să mai fim niciodată invitați la familia Hyde.
Pentru Dumnezeu, Helen, e politicos să întârzii puțin.
Acum urcă în trăsură.
Nu e o mică întârziere de politețe, ci o întârziere mare.
Bine, spiridușilor. O poveste și apoi în pat.
Vreau ca Beatrix să spună o poveste. Ale ei sunt amuzante.
Într-adevăr așa sunt, și eu știu exact despre ce va fi vorba.
Tom Thumb și Hunker Munker.
Exact. Tom, Hunker, sunteți gata să faceți parte dintr-o poveste?
O, da. Suntem niște actori excelenți.
Ei bine, vom mai vedea. Acesta va fi testul vostru.
Acolo.
Odată ca niciodată, două menajere excelente, Lucinda și Jane,
au adus niște farfurii noi pentru mâncare pe care le-au pus
pe masa lor de prânz perfect așezată.
Apoi, s-au decis să se ducă la plimbare.
De odată, se auzi un zgomot din bucătărie.
Tom Thumb și Hunker Munker s-au cățărat.
Cei doi șoricei au văzut că era pregătită masa.
Tom Thumb s-a dus și a mușcat mult
din prima farfurie și și-a rupt dinții.
Așteptăm pe cineva?
Pe editorii mei.
Nu este o vizită de curtoazie. De fapt, mai degrabă nu am chef.
N-aș fi vrut să inviți afaceriști în casă.
Aduc cu ei praf.
Ei bine, data viitoare mă voi duce la biroul lor.
D-nul Norman Warne.
D-ră Potter.
Sper că mă veți scuza că v-am deranjat din activitatea zilnică.
Așteptam pe unul din...
Aaa...Da, eu sunt fratele lui Harold și lui Fruing.
M-am alăturat recent firmei și ei mi-au oferit marea onoarea
de a-mi oferi mie cartea dvs.
Mulțumesc. A fost foarte frumos să mă invitați la...
- Ceai. - Da, aș dori puțin ceai.
Da, mulțumesc. Cu lămâie.
Mulțumesc.
Extraordinar!
Amuzant!
Desene încântătoare, magice și atât de frumoase.
Am rămas total fără cuvinte.
Poate că ar trebui să discutăm despre afacerea noastră, d-nule Warne.
Pun deoparte cu mare strângere de inimă desenele dvs.
În scrisoarea fraților dvs. se găsesc două propuneri,
pe care eu le găsesc ca fiind neacceptabile.
Mai întâi, ei doresc ca desenele să fie colorate.
Categoric, doresc ca ele să fie alb și negru.
Dar haina lui "Peter Iepurilă" este albastră și roșie ca ridichea.
Nu doriți ca încântătoarele dvs. desene să fie reproduse așa cum sunt?
Desigur, aș prefera ca ele să fie colorate, dar acest lucru ar face ca
această carte să coste mai mult decât își pot permite iepurii. Sunt categorică.
Ceea ce ne duce la a doua chestiune a fraților dvs.
Ei vor să reducă numărul de desene cu aproape o treime.
Total inacceptabil.
Să vă explic. Ideea de reducere a numărului de desene
nu a fost a fratelui meu, ci a mea.
Dacă putem reduce numărul lor la 31 mai exact,
atunci ilustrațiile pentru toată cartea ar putea fi tipărite
pe o singură foaie, folosind ceea ce noi numim proces cu 3 culori,
pe care le dorești și totul la un preț relativ bun. Da?
Pe cuvântul meu, i-am acordat cărții dvs. foarte multă atenție.
Aș vrea să fi aibă coperta colorată
pentru a ieși în evidență față de celelalte cărți.
V-ați gândit mult la cartea asta.
Câte cărți ați coordonat până acum, d-nule Warne?
Eu personal?
- Da. - Asta ar fi prima.
D-ră Potter, recent le-am spus mamei și fraților mei,
că nu mai vreau să stau acasă și s-o fac pe-a dădaca
doar pentru că sunt cel mai mic copil.
Nu. Vroiam o slujbă serioasă, să lucrez pentru afacerea familiei,
iar ei v-au trimis la mine.
Am lămurit acum lucrurile?
Pe scurt, nu aveți deloc experiență,
dar pentru că ați făcut scandal,
cerând o șansă, ei au v-au lăsat pe capul meu.
D-ră Potter, știu foarte bine ce-au vrut să facă frații mei,
când mi-au dat "cartea cu iepurași", cum o numesc ei,
dar eu o consider fascinantă, chiar încântătoare
și dacă au încercat să scape de mine, așa cum ați spus, le vom arăta noi.
Le vom da o carte cu iepurași care să-i farmece,
în culori, amestecată cu satisfacția pe care
o veți avea în priviri când veți sta în fața tipografului.
Tipografului?
N-aș putea face asta niciodată.
Vă voi însoți eu acolo.
Dacă îmi veți acorda această onoare.
De ce n-aș face-o?
Bineînțeles că pot. Sunt femeie în toată firea.
D-ra Wiggin va fi acolo.
Nu văd de ce un artist n-ar avea voie să treacă la tipograf.
Excelent, d-ră Potter.
Foarte bine. Mulțumesc.
Voi face toate aranjamentele, și vă voi sta oricând,
domniță dragă, la dispoziție.
Dvs. și iepurașii, extraordinar. Mă scuzați.
- Încet, încet. Pune-le acolo. - Voi fi atentă, d-nă.
1, 2, 3..10.
Când aveam 10 ani, mama îl bătea la cap pe tata, să ne petrecem vara
la Lake District, așa cum făceau și alte familii moderne.
Ca un animal eliberat din cușcă, am căzut sub vraja sa.
Aveți grijă de rochiță. Vino aici!
Pădurile sunt pline de spirite și mici extratereștri ce prind
copiii care își murdăresc hainele.
Și când îi găsesc, trimit noaptea monștrii fermecați,
cu dinții ascuțiți și poftă de carne tânără.
- Vin după tine, Bea! - Nu.
Da!
Bertram. Bertram!
Nu! Sunt copiii de fermieri. Mâinile lor. Microbi. Haide.
Bertram! Bertram!
Prinde-l, Bea!
Uite-l!
Da!
Dă-te din calea mea!
Acolo!
Uite-l.
Nu cred că va fi necesară o bătaie.
Voi lăsa deschisă fereastra de la camera copiilor.
Monștrii fermecați se vor ocupa mai departe.
Nu! Voi fi curată!
Bertram.
Fii serioasă, Beatrix, ce băiat se va căsători cu o fată
plină de noroi?
Eu n-am să mă mărit, așa că nu contează.
Bineînțeles că te vei mărita.
Toate fetele fac asta. Și eu și bunica ta am făcut asta.
Până și Fiona se va căsători într-o zi.
- Eu n-am să mă căsătoresc. Eu voi desena. - Of, desenele alea prostești.
Atunci cine te va iubi?
Arta și animalele mele. Nu voi avea nevoie de altă iubire.
Poate nu la 11 ani, dar să vedem cum vei gândi la 18 ani.
Am desenat-o pe mama ta când ne-am întâlnit prima oară și m-a luat de soț.
Și Fiona, noroiul nu se spală?
Bertram, vino.
Mori, diavol mic.
Da. Făt-Frumos nu i-ar putea rezista
unei fetițe așa drăguțe.
Nu și după ce îl va cunoaște pe fratele meu, Vlad Țepeș.
Te-am prins!
E timpul să mergeți la culcare, obrăznicăturilor.
Acum, să las fereastra deschisă sau...?
Nu! Nu-mi plac monștrii!
Păi, se știe că monștrii nu mănâncă un copil
care stă în pătuț, învelit.
Spiritele au fost în nordul țării
timp de sute de ani și au avut multe aventuri.
V-am povestit despre copilul care se transforma?
Nu.
Da, de câteva ori.
Vreau să aud.
Haide, Fiona. Îmi voi spune eu o poveste.
Bine.
Au fost odată, un rege și o regină.
Au fost odată niște iepurași.
Se numeau... Flopsy, Mopsy...
"Coadă de bumbac" și Peter.
Dragii mei, spuse d-na Iepuroaică într-o dimineață,
puteți merge pe câmpie sau pe cărare,
dar să nu vă duceți în grădina d-nului McGregor.
De ce nu, mamă?
Pentru că tatăl vostru a pățit un accident acolo.
D-na McGregor a făcut din el o plăcintă.
Peter, care era foarte obraznic, s-a dus direct acolo
în grădina d-lui McGregor,
și s-a strecurat pe sub poartă.
Îmi place.
Dar chiar la capătul stratului de castraveți,
cu cine s-a întâlnit dacă nu cu d-nul McGregor!
Lui Peter i se tăie răsuflarea și tremura de frică,
și nu știa pe unde să fugă.
- E întunecat. - Încă una, d-nule Mortimer.
Și mai luminos.
D-nul McGregor îl zări în colț,
dar lui Peter nu-i păsa.
S-a strecurat pe sub poartă și în sfârșit era în siguranță
în pădurea din apropiere.
Nu chiar așa. Vezi aici? Încă e puțin...
Când Peter veni acasă, mama sa îl culcă,
cu lingură de ceai de mușețel.
Dar Flopsy, Mopsy și "Coadă de bumbac" mâncaseră la cină pâine, lapte
și mure.
Cartea asta, mi-a schimbat viața d-nule Warne.
Cum așa?
În primul rând, mi-a dat șansa de a-i demonstra mamei mele
că o femeie nemăritată de 32 de ani poate face mai mult
decât a merge la petreceri și zâmbi la conversațiile plictisitoare.
Da, într-adevăr.
Știi, nici familia mea n-a vrut să mă ocup de editură.
Facem o echipă destul de bună, nu-i așa?
Asta desigur, dacă le dovedim că se înșală.
Mamă, ea e d-ra Potter.
În sfârșit, noi, amărâții din Bedford Square avem ocazia de a împărtăși
din entuziasmul lui Norman.
D-nă Warne, ce drăguț din partea dvs. să mă invitați.
Prostii. A fost actul disperat al unei femei
pentru a uita cum arată fiul ei.
Mamă! Iar ea este sora mea, Amelia.
Bună ziua.
Norman ne-a dat voie să tragem cu ochiul la "Peter Iepurilă", d-ră Potter.
E fermecător. Așa că am convins, am lingușit
și am insistat foarte mult ca Norman să ne aducă ceai.
Am decis că vom fi prietene.
Așa?
Păi, Norman mi-a spus că ești nemăritată ca și mine,
și că nu ești nefericită din cauza asta.
Și nu poți ști cât mă mulțumește chestia asta.
De ce nu poți vorbi despre vreme ca alte fete?
Toate fetele nemăritate din grupul nostru,
și crede-mă că sunt multe,
bârfesc și izbucnesc în plâns, în mod inexplicabil.
Dar tu ai realizat ceva, ai scris o carte.
Te avertizez, încep să te plac foarte mult.
În cazul ăsta, și eu am să te plac d-ră Warne.
Spune-mi Millie și gata și cu d-ra Potter, din păcate.
Absolut. Beatrix, fără discuție.
Slavă d-nului, ceaiul! Îmi vine rău de la atâta
cordialitate.
Să servim ceaiul în grădină, mamă.
E o zi prea frumoasă ca să nu o petrecem
în preajma florilor.
Mie îmi place grădinăritul. Mama nu e de acord,
dar nu mă pot abține. Iubesc nespus florile.
De asta ai mâinile unui zarzavagiu.
Nu-i adevărat!
Slavă d-nului că Norman binevoiește a-mi citi.
Dacă ar trebui să contez pe tine, pentru a nu mă simți singură,
aș muri de singurătate.
Gustul mamei la cărți, d-ră Potter și mă tem că,
în viață ea se îndreaptă spre genul melodramatic.
O, prostii.
Îmi plac biografiile engleze bune, știi asta.
Detest romanele de iubire, ca cele pe care le publică fratele tău.
Ale mele și ale fratelui meu, mamă.
Și eu fac parte din firmă.
Un băiat dulce ca tine nu are nevoie de muncă.
Frații tăi ne asigură tot ce avem nevoie.
E nevoie de buna ta dispoziție aici.
Dar atunci, nimeni nu va asculta de o bătrână arțăgoasă
într-un scaun cu rotile.
Într-adevăr așa e, mamă.
Mama mea poate e arțăgoasă, d-ră Potter,
dar se pricepe la lucruri frumoase.
A fost fascinată de desenele tale.
Complet unice.
Când văd ceva neobișnuit, nu mă mulțumesc doar să privesc.
Trebuie să îl captez.
Vara trecută, în ocol, desenam ceva
ce arăta splendid în bătaia soarelui,
și deodată, am realizat că desenam găleata porcilor.
Râdeam în sinea mea.
E puțin rece, Norman. Mă poți duce înăuntru?
- Desigur. - Scuză-mă.
A fost o încântare să te întâlnesc, d-ră Potter.
La fel.
Mai stai, și învaț-o pe Millie cum să se comporte.
Asta înseamnă că te place.
Ți-a spus că îi place să deseneze gălețile porcilor?
Așa a spus, mamă. Așa a spus.
Cred că pană miercuri, ai putea agăța perdelele de dantelă sus.
Cel puțin atunci va arăta a vară, chiar dacă nu se simte.
Da, doamnă.
Beatrix. Ce e pata asta de pe bluza ta?
Jane a spus că nu se scoate la spălare, și a încercat totul.
- E cerneală. - Cerneală?
M-am frecat de ceva la tipograf.
Jane, îmi pare rău că ți-am dat bătaie de cap.
Jane, ia bluza. Dă-o săracilor.
Acest comportament arată cât de puțin îți pasă de banii tatălui tău.
Într-o bună zi, voi face destui bani pentru a-mi cumpăra singură haine.
Sunt mult prea bătrână pentru a trăi fără generozitatea tatălui meu.
Ești prea bătrână pentru a petrece atât de mult timp
în compania unui bărbat care te duce la tipograf!
Tatăl tău nu e de acord, și de asemenea, nici eu.
D-nul Warne îmi publică cartea.
Acea carte! De abia aștept să o termini și să fie dată uitării.
Nu te înțeleg, Beatrix.
Împreună cu tatăl tău te-am prezentat atâtor tineri potriviți
din clasa ta, tineri cu viitor, și de familie bună.
Desigur, ca și tânărul acela fermecător, Lionel Stokely.
Lionel e favoritul unchiul său, contele,
pe care îl vizităm în fiecare vară la Curtea Stokely.
Regret teribil că nu l-am acceptat pe Harry Haddon-Bell.
Străbunicul lui Harry a fost la Sandhurst.
Bunicul lui Harry a fost la Sandhurst.
Tatăl lui Harry a fost la Sandhurst.
La cum am făcut și eu.
Tatăl tău împreună cu paznicul terenului de vânătoare ieșim adesea
și călăream dimineața...
Ashton e un vânător priceput.
Dar nu, tu ești doar o fată încăpățânată.
D-nul Warne întreabă de dumneavoastră la ușă, d-ră.
D-nul Warne? Nu e așteptat.
Neanunțat.
Vino aici.
S-au vândut două în timp ce eram la librărie.
Se ridică la 40 într-o săptămână.
- Ajunge la 160 într-o lună. - Doamne Dumnezeule!
Încerc să-mi amintesc înmulțirea cu doisprezece.
1.920 într-un an.
- Nu pot respira. - Asta doar într-un magazin.
Draga mea d-ră Potter, ești o scriitoare.
Am obținut ceea ce ne-am propus.
Am creat o carte.
Da.
Ce s-a întâmplat?
Te-ai întristat.
Ai fost foarte generos cu timpul tău, d-le Warne.
Mi-ai arătat lucruri pe care nu le-aș fi văzut niciodată.
Tipografii!
- Voi simți lipsa companiei dvs. - Îți pierd prietenia?
Mi-a trecut prin cap o dată ce cartea e gata
și asocierea noastră se va termina.
D-ră Potter.
Speram să aveți și alte povești.
Serios?
Recent mi-am amintit una pe care credeam că am uitat-o.
Despre o rață...
o rață idioată.
Bazată pe unul din prietenii dvs.?
E bazată pe mine însumi.
E o poveste ce am spus-o unui prieten odată.
Petreceam verile în Districtul Lake, și era cineva acolo,
fiul unui îngrijitor, care era tot timpul interesat de poveștile mele.
D-ră Beatrix. Vă ascundeți?
Nicidecum, Willie Heelis. Nu. Îmi uscam albumul de schițe.
De loc rău, d-ră Beatrix.
Aveți să îmi spuneți ceva povești despre animale azi?
Nu. Îmi pare rău. Nu e nimic nou.
Asta e Jemima. Nu are o poveste încă.
Nu una corespunzătoare.
- Jemima rața? - Jemima rața de baltă.
O rață mai idioată cum nu a mai văzut lumea.
Pleacă să își caute un loc sigur unde să își depună ouăle
și întâlnește un domn fermecător cu o coadă lungă și stufoasă
și dinți foarte ascuțiți.
Exact.
Domnul îi oferă șopronul lui și Jemima e surprinsă să găsească
așa de multe pene acolo.
Dar atunci, cum îți spuneam, e o rață foarte prostuță.
Îmi place.
Mi-ar plăcea să pictez fiecare priveliște din această vale,
dar nu mă prea pricep la peisaje.
Dacă așteptați prea mult nu vor mai fi aici să le pictați, d-ră Beatrix.
- Asta e ridicol. - Vorbesc serios.
Fermele mari sunt divizate în bucăți de pământ mai mici și vândute.
Nu poți sta în calea progresului.
Așa se spune.
Tot timpul spun că frumusețea merită conservată.
Știu că așa faci, Willie.
Nimeni nu te-ar putea contrazice.
Ne vedem în curând.
Poate că nu, d-ră Beatrix. Plec spre Manchester săptămâna viitoare.
Să studiezi dreptul?
Da. Trebuie să mă perfecționez cumva.
- Succes. - Trimite-mi niște desene.
Îți voi trimite.
M-a încurajat să iau scrisul în serios.
Trebuie să începem la noua poveste imediat.
Jemima rața de baltă. Cred că publicului îi va plăcea asta,
și Tom Thumb și Hunker Munker. Ce crezi?
Dacă tu crezi.
Cartea ta a fost foarte importantă în viața mea.
Tu ai fost foarte importantă în viața mea.
Și tu în a mea, d-nule Warne.
- Trebuie să o facem din nou. - Și din nou!
Îți promit, că voi fi o pacoste.
Când te-ai decis că nu te vei mărita?
Înainte să fac 20 de ani.
Mama a venit în camera mea și a anunțat că Lionel Stokely
se va însura cu Gwendolyn Alcott și vor locui la Curtea Stokely,
pe care Lionel doar ce a moștenit-o de la conte.
Am știut atunci că nu îmi va mai aduce alți pețitori
și că nu mă voi mărita niciodată.
Și asta m-a șocat.
Dar m-am simțit ușurată.
Și asta m-a șocat.
Așa că am mers în grădină și am umplut un caiet întreg de schițe.
Bărbați sunt plictisitori.
Sunt folositori pentru doar două lucruri în viață:
suport financiar și procreare.
Millie! Spui lucruri îngrozitoare!
- Dar prețul. - Ce preț?
Subjugare domestică. Nașterea unui copil. Terifiant.
Nu, femeile nemăritate au o viață mai bună.
Jur că e adevărat.
Fără case, fără copii, fără soți care cer lucruri tot timpul.
Atât timp cat ai norocul să ai prieteni buni în viață.
Mă bucur că Norman te-a găsit, Beatrix.
Îmi lipsea ceva și nu îmi dădeam seama.
Dragă d-ră Miss Potter, închei cu mare plăcere
ultima carte și sper să mai fie o multitudine de scrisori.
Al tău cordial, Norman Warne.
D-nule Warne.
Ați vrea să veniți cu Millie la o petrecere de Crăciun?
Părinți mei țin cate una în fiecare an,
și cred că e și timpul să invit și eu pe cineva.
Vom veni cu cea mai mare plăcere. Emoționați, de fapt.
Stai cuminte, drăcușor mic!
Peter, copil neascultător!
Uite ce exemplu dai.
Așa e mai bine. Mai fă tu de astea și ai zburat afară.
Tatăl tău e acasă.
Cum ți-ai petrecut ziua la club, tată?
Interesantă, ca întotdeauna.
Rupert, se pare că avem o situație. Avem nevoie de rezolvarea ta.
Vreau să îl invit pe Norman Warne și sora lui la petrecerea noastră de Crăciun.
Cu doamna Armitage? Cu d-nul Nigel și Sybil?
Un negustor, Rupert! Cum se va mai distra cineva?
El e domnul care mi-a publicat cărțile, tată.
- Rupert. - Am ceva aici, Beatrix.
Am fost în librăria Hatchards și am achiziționat asta pe bani buni.
Hugh Whitteford mi-a interzis la club și a sporovăit ore întregi.
Îl știi pe bătrânul Hugh, cu obraji fluturând.
Soția sa a cumpărat trei din cărțile fetei tale
pentru grădinița nepoatei sale.
Trimite mai multe cu nava în Bombay.
Foarte curând, întregul club îmi povestea despre unele cumpărături
pe care le-au făcut din creația fiicei noastre.
Am crezut că e timpul să cumpăr și eu una.
Așa că am mers direct la Hatchards, am pus banii pe tejghea.
Ți-aș fi dat eu una.
Dar vroiam să cumpăr una ca toată lumea.
Îți datorez scuze, Beatrix.
Cand mi-ai arătat cărțile, tot ce am văzut era fata mea,
aducandu-mi desene inteligente pe care eu să le comentez.
Nu mai ești fetiță. Ești o artistă.
Articol autentic.
Aș fi fost mandru să folosesc acel cuvant la adresa mea,
dar acum, sunt mandru de tine, Beatrix.
Mulțumesc, tată.
Nu văd nici un motiv de ce nu am putea face un mic efort social
să-l primim domnul care e responsabil de această binecuvantare din casa noastră.
Mulțumesc, tată.
Mulțumesc.
Cred că va fi bine pentru toți.
Crăciun fericit, Rupert.
Glenys, nu-i servi d-nului Nigel punciul cu brandy.
- Decât dacă dorește el. - Da, doamnă.
Și după cină, va lua un vin de Porto.
Să vii să îmi spui după ce a băut patru pahare.
Casa strălucește, draga mea. Ai făcut-o din nou.
- Bună seara, d-nule. - Bună seara.
- D-nul Warne, Millie, - Ce minunat!
Mulțumesc, Jane.
Mulțumesc.
Mamă, tată, mi-ar plăcea să-l cunoașteți
pe d-ra Amelia și d-nul Norman Warne.
Ce drăguț din partea ta să fii așa de punctual!
Haide, unu nu îți va face rău.
Cred că Wiggin are ordine stricte să nu te piardă din vedere.
Cât de festiv!
O conversație așa de strălucită.
Și a mea la fel! Vremea în Amsterdam în iulie.
V-ar plăcea doamnelor o cafea după cină?
Câțiva dintre domni ar dori să joace cateva mâini de cărți,
dar lipsește al patrulea om.
Presupun că nu jucați whist, d-nule Warne?
Din păcate nu prea mă pricep la cărți.
- Ce păcat. - Joc eu.
Veți juca cu d-nul Nigel, d-ră Warne.
D-nul Nigel își ia jocul în serios.
Joc destul de bine, de fapt.
Chiar așa, Millie?
Sunt sigur că voi doi aveți multe de vorbit și fără mine,
și dacă ei nu pot juca cărți fără al patrulea...
Haideți, d-ră Warne.
Colinzi în camera de muzică, dragi mei.
Poate că ar trebui să îți arăt cadoul tău.
Da.
E sus.
Voi aduce cafeaua.
- D-nule Wiggin. - D-ră.
D-ră Wiggin. Mi-am luat libertatea să adaug
un strop de brandy la cafea dumneavoastră.
Ei bine, e Crăciunul.
Aici pictați, d-ră Potter?
Da, și aici vom găsi cadoul tău.
Dumnezeule!
În afară de Bertram si tata, ești primul bărbat care
pune piciorul în camera asta.
- Vrei să plec? - Nu, nu, nu. Wiggin e aici.
Și dacă asta e tot ce pot face să dau naștere unui scandal la varsta mea,
nu prea îmi merit reputația pentru creativitate.
Aici.
Dumnezeule, dar e frumos!
E noua poveste?
D-ră Potter, e noua poveste?
- Este ? - Nu îți voi spune.
Vino încoace.
Asta e Jemima rața de baltă.
E primul desen pe care l-am făcut despre Jemima. Aveam opt ani, cred.
Jemima, nu mai face!
Ce să nu mai fac?
Niște prostii.
- Ce e asta? - E o casuță muzicală.
Mi-a dat-o tatăl meu cand am împlinit șase ani.
A pictat-o singur.
Deci și tatăl dvs este un artist?
Nu. Întotdeauna a dorit să fie unul, dar familia nu a fost de acord.
Așa că, a ales dreptul.
Gluma este că niciodată nu l-am auzit discutând un caz.
Se duce la club în fiecare zi, dar niciodată la birou.
Deci, nu prea știu ce face.
- Măi să fie. - Wiggin este failibilă.
Mă tem, d-ră Potter, că reputația dvs. este oficial pusă sub semnul întrebării.
Lasă-mă să te învăț să dansezi. Dansezi, d-ră Potter?
Nu. Ei bine, nu prea bine.
Atrag prea multă atenție când încerc,
dar cuvintele sunt foarte dulci.
Știi cuvintele? Vrei să le cânți?
Ei bine...
Lasă-mă să te învăț să dansezi.
Lasă-mă să te conduc la dans.
Doar pune-ți mâna în a mea.
Și nu te mai gândi la altceva.
Lasă muzica să-și facă vraja.
Acordă-i atmosferei o șansă.
Urmează-mă simplu când conduc.
Lasă-mă să te învăț să dansezi.
D-ră Potter.
Știu că ai decis să nu te măriți.
Întreaga mea viață am crezut același lucru,
Dar s-a întâmplat ceva ce m-a făcut să mă răzgândesc.
Nu, te rog, lasă-mă să continui deoarece dacă nu spun
ceea ce vreau acum, mă tem că nu o voi mai face.
D-ră Potter, aș vrea să vă gândiți...
D-nule Warne.
Dacă doriți să-mi faceți onoare și nu aștept un răspuns imediat.
Beatrix?
Îi arătam d-nului Warne cadoul său de Crăciun.
Mamă, sunt o femeie nemăritată ce are caracter.
Nu am început să invit bărbați în cameră.
D-nule Warne?
Wiggin!
Ce reprezintă tabloul, Beatrix?
Am scris și am desenat cărți de copii,
care au fost publicate.
Omul care le-a publicat este aici. D-nul Norman Warne.
Pentru a-i mulțumi de ajutor și generozitate...
Ei bine... eu...
Îi voi scrie o poveste de Crăciun.
- O putem auzi? - Nu e terminată, deci...
Continuă.
Presupun că înainte de a începe serata,
aș putea să vă spun o mică parte a poveștii neterminate a
"Petrecerea de Crăciun a iepurilor".
Într-o anume seară din ajunul Crăciunului un iepure tânăr și
fratele sau fioros mai în vârstă și extraordinara sa soră curajoasă
au plecat într-o călătorie pe care o fac în fiecare an de a sărbători
cu prietenii lor.
Iepurii sunt creaturi sociabile, iar legenda spune că
oriunde s-ar găsi în ajunul Crăciunului,
se adună împreună și dau o petrecere!
Știu că o asemenea legendă există deoarece eu am inventat-o.
Iepurii călătoresc prin păduri spre binecunoscuta
vizuină a verilor săi unde un foc cald îi așteaptă.
Își dau jos hainele înghețate și încep petrecerea!
Știu că în această noapte vor mânca și vor vorbi
vor dansa, vor râde și și vor pârjoli mere pe foc!
Dar nu sunt sigură cum se termină povestea,
deoarece nu am inventat acea parte.
Dar, pentru orice eventualitate, D-nul Warne va trebui s-o citească primul,
deoarece el este editorul meu,
și, ei bine, este cadoul lui.
Crăciun fericit, d-nule Warne.
Mulțumesc d-ră Potter. Este atât de frumos.
Îndrăznesc a spune că nu va fi nicio problemă cu cadourile
- nepoților anul viitor. - Trebuie să fii mândră, Helen.
Este doar o poveste de copii.
Incredibil!
- Îți pot vorbi? - Bineînțeles.
Ce este? S- a întâmplat ceva?
Nu. Ca și confidentul meu.
Ai ceva să-mi spui? Cât de delicios!
Fratele tău mi-a cerut mâna în căsătorie,
și simt că irațional voi spune "da".
Aș vrea și aprobarea ta.
Aprobarea mea?
Beatrix, nu fii prostuță.
Mărită-te cu el.
Mâine. Nu pierde nicio clipă. Cum poți să eziți?
Nu ești supărată?
De ce aș fi?
Păi eu și Norman... lar tu vei fi singură.
Ai o șansă să fii fericită și te îngrijorezi pentru mine?
Eu nu m-ar îngrijora pentru tine dacă s-ar ivi cineva
care să mă iubească și s-o iubesc. Aș trece și peste mama.
- ÎI iubești pe Norman? - Da.
Atunci, mărită-te cu el. Nu te mai gândi la altcineva.
Dar cu rămâne cu toate binecuvântările de a fi singură?
Vorbe în vânt.
Ce ar putea spune o femeie singură?
Ai o șansă să fii iubită. Accept-o.
Și lasă-mă fericit,
știind că că singurele persoane pe care le iubesc sunt fericite.
Acesta este singurul gând care ar trebui să-l ai pentru mine.
Aici erai, Beatrix! Invitații.
Da, mamă.
Millie...
Du-te.
Ce se întâmplă în seara asta?
Mă simți ca un străin în propria ta casă?
Rupert, ai o fată isteață. Trebuie să fii mândru.
- De Beatrix? Da, suntem. - Să scrie și să deseneze astfel!
Beatrix ar trebui s-o întâlnească pe nepoata mea, Anne. Ea face oale.
- Ceramică, Nigel. - Mie îmi par tot oale.
Cât despre dvs, doamnă, îți sugerez să te apuci de tricotat.
Crăciun fericit.
Despre ce era vorba?
Sir Nigel nu este de acord cum joc whist.
Mă tem că am câștigat două guinee de la el.
D-nule Warne!
- Tabloul dvs. - O, da. Cadoul meu de Crăciun.
Da.
- La revedere, d-nule Warne. - La revedere, d-nule Warne.
Domnule?
Am o întâlnire cu d-nul Rupert Potter în camera Eagleton.
- Vă așteaptă, domnule. - Mulțumesc.
Hai, Norman, este numai tatăl ei.
Intră.
Mulțumesc foarte mult, d-nule Potter, pentru că v-ați găsit timp
într-una din zilele dvs încărcate.
La revedere, d-nule Warne.
Dacă nu accepți sfatul nostru în a lua această decizie,
atunci va trebui să ni-l impunem.
Respectă-ne cunoașterea și însemnătatea sfatului nostru, Beatrix.
Du-te!
Am spus că o voi face când vreau.
Norman Warne este un negustor, Beatrix.
Niciun Potter nu se poate căsători cu cineva de speța sa,
- iar acesta este ultimul meu cuvânt. - Și noi cine suntem?
Banii tatei vin de la picturile bunicului.
din Lancashire. Un negustor, mamă.
Și dacă bunicul nu ar fi candidat pentru Parlament,
am mai fi trăit în umbra fabricilor sale.
Moștenirea ta a venit de la comerțul cu bumbac al bunicului tău.
De când am devenit atât de importanți și puternici?
Suntem niște parveniți, mamă. Ne-am urcat pe scara socială.
Tatăl tău și cu mine nu vom permite această căsătorie pentru binele tău,
și nu e niciun motiv pentru a deveni insultătoare!
Nu e nicio insultă! E adevărul!
Viețile noastre sunt pline de dorință și aspirație socială.
"Acel domn și doamna aceea"!
Norman Warne este un domn de o condiție acceptabilă
și deloc inferior nouă, așa că intenționez să mă mărit cu el.
Dacă o faci, n-ai să primești niciun ban din moștenirea ta!
Nu l-ai dezmoștenit pe Bertram pentru că a fugit
cu fiica unui comerciant de vinuri.
Din fericire, sunt un autor de cărți. Am propriile mijloace.
Discuția s-a terminat.
Intră, tată.
De ce întotdeauna după orice situație dificilă, mama te trimite pe tine?
Nu mama ta m-a trimis.
Nu-mi place să existe tensiune în casa mea. Vreau să rezolv această chestiune.
Ei bine, nu poți. Am luat decizia.
Mama ta îți dorește tot binele din lume, la fel ca și eu, Beatrix.
O căsătorie impulsivă și nepotrivită e ceva ce
ai regreta în cele din urmă.
Nu puteți permite să mă căsătoresc și să plec.
Cum Bertram e plecat, cine ar mai avea grijă de voi?
Doar nu crezi că ți-am respinge fericirea,
doar pentru că am avea nevoie de o menajeră?
E ca un cuțit în inimă.
Ei bine, atunci despre ce e vorba, tată, că eu nu pot să înțeleg.
Nu poți să ne faci nemernici, Beatrix.
Mama ta ți-a făcut cunoștință cu nenumărați pețitori acceptabili.
- I-ai respins pe toți. - Știu, tată.
Nu am vrut să fiu o femeie proastă care să se mărite cu un bărbat,
doar pentru că era acceptabil sau destul de bogat ca să aibă grijă de mine.
Dar asta înseamnă că nu voi fi niciodată iubită?
Tată?
Wiggin, așteaptă aici, te rog.
Vreau să mă interesez despre câștigurile mele, d-nule Copperthwaite.
Și dacă aș putea, la un moment dat, să-mi permit o casă,
la țară.
Ai destui bani ca să cumperi o proprietate. Câteva proprietăți, și o casă în oraș.
Ești chiar o femeie bogată, d-ră Potter.
Serios?
Da, veniturile au devenit foarte uniforme.
Dacă averea ta va continua să crească, nu ar trebui să te îngrijorezi
din punct de vedere financiar, pentru restul vieții tale.
Nemaipomenit.
Beatrix.
Beatrix, vino și stai cu noi, te rog.
- Aș prefera să nu stau, tată. - Avem ceva să discutăm.
O propunere.
Și, pentru Dumnezeu, Beatrix. Lasă-i pe servitori să-ți care farfuriile.
- Ceai? - Nu, mulțumesc.
Prostii. Întotdeana bei ceai.
Contrar a ceea ce gândești tu și exprimi atât de vehement,
mama ta și cu mine vrem ca tu să fii fericită.
Pur și simplu doar ne îndoim că această căsătorie va realiza lucrul acesta.
Helen, te rog. Ia loc, Beatrix.
Nu dorim ca tu să te grăbești într-o anumită chestiune,
pe care mai târziu ai regreta-o.
N-o s-o regret.
- Nu credem asta. - Helen, te rog.
Încă nu credem asta. Dar nici nu avem inimi de piatră.
De aceea, iată ce propunem.
Îl poți accepta pe d-nul Warne,
dar trebuie să rămână un secret complet chiar și pentru familia sa.
În vara aceasta, tu, mama ta și cu mine vom merge,
ca întotdeauna, la Lake District.
Dacă la sfârșitul verii, vei dori în continuare să mergi mai departe,
atunci vom anunța căsătoria ta,
iar tu te poți mărita având binecuvântarea și dragostea noastră.
De ce nu trebuie să știe nimeni?
Ca să nu ne facem de rușine public, când ai să te răzgândești.
- Dacă, dacă o să te răzgândești. - Dacă.
Deci, Beatrix, dacă ții atât de mult la bărbatul acesta, așa cum spui tu,
atunci pasiunea ta va putea aștepta.
Dacă eu și cu mama ta vom avea dreptate și această pasiune se va potoli în timp,
atunci noi te vom proteja de umilință și nefericire.
- Nu se va potoli. - Beatrix, ascultă-mă.
O femeie la vârsta ta trebuie să fie foarte atentă...
Mamă, singurul lucru adevărat la vârsta mea e acela că
fiecare zi contează.
Foarte bine, mamă, tată. Voi accepta condițiile voastre.
Norman și cu mine putem decide să așteptăm.
Dar faceți-vă planurile.
În această casă va avea loc o nuntă prin octombrie.
Sunt frumoase.
Care vagon, Rupert?
Saunders?
Patru vagoane. Pe aici.
Ei bine...
Acestea sunt ale familiei Potter pentru Windermere.
Desigur, d-nule.
Și ăstea două.
Beatrix!
D-nule Warne!
O, îmi cer scuze.
- D-ră Potter! - D-nule Warne!
Începusem să mă îngrijorez că n-o să vii.
Ești ud.
Nu ploua când am plecat de la birou.
Ți-am adus o dovadă a noii cărți, pentru călătorie.
- O să răcești. - N-aș fi vrut să nu te văd.
Știi că nimic nu mă poate opri.
O să fie cea mai lungă vară din viața mea.
- E doar o vară. Asta-i tot. - Da.
Și de data asta nu e pentru noi. E pentru părinții tăi.
De unde să știe ei ce simțim? Ei n-au simțit niciodată.
Ne putem permite astea 3 luni pentru ei.
Cred că da.
Nu așa vroiam să-ți spun la revedere.
La revedere, d-ră Potter. Aștept să ne revedem.
La fel și eu, d-nule Warne.
Repede. Aici.
La revedere, d-ră Potter.
La revedere, d-nule Warne.
La revedere, Norman.
Dragul meu Norman,
această separare forțată și absurdă e sigur un fel de nebunie,
mai mult ca sigur a mamei mele, dar ești aici, dragă, pentru mine.
Frumusețea acestui loc pare cumva amplificată,
cu tine în mintea mea.
În momentele mele de liniște, îmi imaginez conversații cu tine,
iar ieri am speriat o rață cu declarația mea de dragoste pentru tine.
Toate gândurile mele sunt cu tine, iubirea mea.
Știu că-i găsești pe Harold și pe Fruing foarte plictisitori,
dar practic pot descrie relația mea cu ei
ca o plăcere sălbatică de muncă.
Te poți trezi într-o zi, și să te găsești măritată
cu un om de afaceri.
Roagă-te la ziua când mă voi trezi cu tine lângă mine.
M-am dus cu o barcă pe lac, la asfințit
să văd păsările de apă hrănindu-se.
Fac niște zgomote ca săruturile.
Mi-am închis ochii și mi te-am imaginat.
Am aflat că-mi iubesc mai mult inima acum,
pentru că acolo știu că te găsesc acum pe tine.
Amelia îți trimite urările ei și gânduri bune pentru toți
ca să fim împreună din nou,
și la fel și eu, multiplicate de milioane de ori.
Domnule... ferma Hill Top.
Pot să întreb, dacă este o fermă care lucrează?
Da. Încă una mare a căzut, dar asta-ți rupe inima.
Chiar așa? De ce?
Deci, domnișoară, un trup ar trebui să fie
un poet, ceea ce eu cu siguranță nu sunt.
Iartă-mă, dar aș jura că ești cineva pe care l-am cunoscut odată.
Dumnezeule mare, Willie Heelis!
D-na Beatrix! D-na Potter!
- Tu ești? - Ce bine să te văd!
Bună!
Văd că ai renunțat la lege.
Te-ai decis să-ți câștigi decent existența?
A, da, legea. Păi, nu chiar. Nu, nu.
Un consultant juridic trebuie să aibă multe calități.
Și-mi dă ocazia să ies mereu din birou.
Acum îți pot arăta Hill Top, dacă ai timp.
Da. Da. Timpul e exact ce am.
Bun.
- Nu e o priveliște urâtă, d-ră Potter. - E sublim.
Cu noroc, am întâlnit un prieten vechi azi care mi-a arătat
o fermă minunată care e de vânzare.
Ar fi o casă de țară perfectă, deși știu că am locui
mai mult în oraș
Sunt foarte nerăbdătoare să împart locurile mele favorite cu tine.
Poșta a ajuns, și iar nicio scrisoare de la al tău domn Warne.
Ar fi timpul să am și eu un pic de noroc?
A spus că ar putea să-și ia câteva zile de vacanță.
Poșta e fără îndoială înceată unde s-o fi dus el.
Așa e.
Dar e ceva ce pare să fie de la
acea interesantă soră a lui.
Millie? Ce minunat!
Scuză-mă.
Norman e bolnav.
- Sunt Beatrix Potter. - Te rog intră, d-ră.
- A, d-ră Potter. - Bună.
- Te rog, intră. - Mulțumesc.
- Am venit imediat ce am auzit. - Da. E foarte frumos din partea ta.
Foarte, foarte frumos.
Cum se simte?
Beatrix.
Millie?
Am ajuns prea târziu.
Era așa de fericit.
Cânta.
M-a luat la dans în birou.
Râdea mereu, toată lumea observase cât de mult se schimbase.
Doar eu știam motivul.
Dar toată vara, a avut o tuse, apoi tusea s-a înrăutățit,
și într-o noapte, a murit.
A fost așa de repede. Îmi tot vine în cap că nu s-a întâmplat.
Mă aștept să-l văd în grădină.
Când e înmormântarea?
A fost ieri.
Au participat doar rudele apropiate, și eu...
N-am găsit niciun motiv rezonabil să-i rog să amâne înmormântarea pentru tine.
A fost foarte frumos că ați venit să vă arătați durerea, d-ră Potter.
Mama este mișcată, dar nu se simte destul de bine
să vină aici să vă mulțumească.
O să mă ocup eu de afacerile fratelui meu, d-ră Potter.
Bine.
Vreau să vă asigur că "F. Warne" va face tot
ce-i stă în puteri ca aceasta tragică pierdere a noastră să vă
cauzeze cât mai puține neajunsuri.
Te rog acceptă recunoștința întregii noastre familii.
- Vor ca eu să plec. - Îmi pare rău.
D-ră Beatrix! Ce faceți în Londra?
- S-a întâmplat ceva? - A murit un prieten.
Îmi pare rău.
Era apropiat?
D-ră Beatrix?
Atunci vă las cina lângă ușă...
Saunders e aici, d-ră Potter, să vă ducă la gară.
Nu mă întorc acolo.
Pot să-ți aduc ceva?
Nimic, Hilda.
Foarte bine, d-ră Potter.
Beatrix, e Millie.
Uite ce e, știu că am venit neanunțată, dar mi-au returnat toate mesajele.
Te rog, te rog, lasă-mă să intru.
Trebuie să te scoatem de aici. Haide. Să mergem.
Hai să te spălăm și să te îmbrăcam și să plecăm din camera asta.
Du-te și caută ceva de îmbrăcat.
Nu pot.
Millie!
Nu pot!
M-am torturat singură.
N-ar fi trebuit să te încurajez cu Norman.
Și te-aș fi salvat de la toată durerea asta.
L-am iubit.
Și eu l-am iubit.
Dar s-a dus.
Trebuie să plec din casa asta.
O să plec de aici.
Felicitări, d-ră Potter.
Sunteți acum proprietarul fermei Hill Top.
Mulțumesc, George.
Sunt sigur că vei fi foarte fericită la Hill Top.
Am copilărit ceva timp pe aici.
Da? Aveam alte planuri pentru ea, dar...
cu siguranță o să iubesc locul acesta.
Da. Dacă aveți nevoie de ajutor sau altceva...
Mulțumesc mult, d-nule Heelis.
O zi bună.
O zi bună, d-ră Potter.
Ce nu înțeleg eu, Beatrix, este cum o să plătești
pentru ferma asta.
Sunt scriitoare, mamă. Oamenii cumpără ce scriu eu.
Fiica noastră e faimoasă, Helen.
Tu ești singura persoană care nu știe asta.
Ce nu înțeleg este de ce ai considerat așa de necesar
să-ți părăsești casa.
Nu e o alegere.
Beatrix, dacă aș putea să fac ceva...
Nu e nimic de făcut.
Asta nu are nimic de-a face cu tine sau cu mama.
Trebuie să-mi urmez drumul meu.
Deci trebuie.
Așa trebuie.
Toată lumea afară.
Vezi?
Ți-am spus că nu vom știi unde duce călătoria noastră.
Ne-a adus aici.
Ăsta e noul cămin.
Fără lacrimi!
D-ră.
Millie!
Mă bucur să te văd!
O, locul ăsta e perfect.
Millie!
Ce-ai adus?
M-am gândit că nu-i bine să aduc asta, dar...
mi-a sărit în mână imediat ce-am ieșit pe ușă.
Îmi pare rău.
Mulțumesc.
Devine mai ușor.
- Și pentru mine la fel. - Bun.
Pictez din nou.
Mintea mă-nnebunește cu povestea asta. Am porci care aleargă bezmetici pe aici.
Da, dar ăsta-i locul, nu?
Cine-ar vrea să se înghesuie în Londra când ar putea sta lejer aici?
- Mă bucur mult că ai venit. - Și eu.
Am avut noroc de vizitatori. Mai întâi, fratele meu Bertram,
apoi mama.
Spui că e noroc ăsta? Mama ta e un monstru!
Nu, e bine. Mama și eu am ajuns la o înțelegere.
Ne-am înțeles să nu ne cunoaștem una pe cealaltă.
Mereu o să vină vreun șmecher de la oraș să-mi ofere un preț decent
pentru o proprietate ruinată și apoi să ne dea bani
ca să dărâmăm locul.
Să-și construiască ce vrea.
Dacă le dăm voie acestor constructori să ne cumpere pământurile,
nu vor mai fi ferme.
Și tot ce veți mai avea va fi un peisaj uscat și nicio comunitate.
D-ră Potter!
D-nule Heelis.
Văd că m-ați găsit.
M-am jucat mereu aici în copilărie. Știu ferma ta foarte bine.
Am înotat, și m-am jucat de-a v-ați ascunselea în pădure
cu vărul Charles.
Ți-am adus actul de proprietate al fermei.
În sfârșit. Mulțumesc, d-nule Heelis.
- Ocupată? - Da.
Da, l-am rugat pe d-nul Canon să conducă Hill Top ca fermă producătoare.
Învăț o afacere bună.
Doresc tuturor celor care au cumpărat pământ aici să fie...
...luminați.
Ați cumpărat o fermă, ați ținut muncitorii,
munciți pământul și păstrați acest loc.
Da. Asta mă face fericită.
D-nul Cannon a spus că cele două ferme învecinate cu mine sunt de vânzare.
Mi-ar pare rău să văd că pun mâna constructorii pe ele.
Știi ceva de ele?
- Bună dimineața, d-nule Canon. - D-ră Potter.
Mai să fie, au crescut!
- Frumos, n-ai spune? - Ba da.
Le-ai dat nume?
Nu obișnuim asta, d-ră Potter.
E mai greu când vine vremea să-i tăiem.
Bună, d-ră Potter!
Bună, d-nule Heelis. Cărui fapt datorez această plăcere?
Am venit cu un mesaj. D-nul Hubbard e bolnav
și nu va putea să vă arate fermele învecinate astăzi.
- Măi să fie. Nu e nimic grav, sper? - E ceva cronic, mi-e teamă.
Apare periodic.
De obicei după o noapte la Rose And Crown.
Înțeleg.
D-nul Hubbard se gândea să vă arăt eu fermele.
Mi-ar face plăcere să am așa un ghid cunoscător.
Să-mi iau șalul.
Ei bine, e loc bun.
E mult profit să construiești case pe el.
Dar e mai valoros să meargă ca fermă, nu?
Ați vorbit ca o adevărată femeie din Lakes, d-ră Potter.
Așa e, d-nule Heelis.
Înțelegi că n-am mai fost niciodată la o licitație.
E destul de simplu.
Nu licita prea repede și ține-te de prețul limită.
Știu limitele mele, d-nule Heelis.
Ferma Craven's Mill,
1600 de metri de frumusețe. 1.100 de lire oferă cineva?
1.100.
1.150? Haideți, domnilor.
O superbă fermă. Mult potențial de dezvoltare.
1.150. 1.200 cine oferă?
1.200. 1.300 cineva?
Licitați, doamnă? 1.300.
Fixat la 1.300 de lire.
1.400.
1.500.
1.600.
Șapte sute. Opt sute.
1.900.
1.900. 2.000 în spate. 2.000
Oferă cineva mai mult de 2.000?
2.300.
- Ticălos bogat! - Mulțumesc, d-nule. 2.300 de lire.
2.300.
Oferă cineva mai mult de 2.300?
2.500.
Doamna a oferit 2.500.
Împotriva dv, 2.500. 2.800.
D-ră Potter, ați licitat mai mult decât merita ferma.
3.000, 3.000 de lire, pentru doamna. Împotriva dvs.
S-a fixat la 3.000 de lire?
O dată,
de două ori...
Vândută doamnei cu 3.000 de lire.
D-nule, ar trebui să vă controlați clientul.
A dat voie emoțiilor să scoată ce-i mai bun din ea.
Serios?
A risipit orice posibilitate de profit din ferma aia.
E un loc bun.
Locul ăsta, comunitatea de aici e o inspirație.
Trebuie conservat pentru generațiile următoare,
și nu distrus. Merită protecție.
Doamnă, observațiile dvs. sunt complet greșite...
Vă rog, d-nule. Nu mai sunt la vremea când nu gândeam singură,
și, din fericire, n-am nevoie de aprobarea dvs. sau a altcuiva.
Așa că vrei să ne scuzi? D-nule Heelis?
Sper că n-o să faci un obicei din asta, d-ră Potter.
Mai știi, d-nule Heelis, Poate că o să fac.
Ai avea timp să-mi arăți mâine celelalte ferme?
- Cu siguranță că da. - Excelent!
Intră.
O, Doamne!
Dumnezeule!
Imediat.
Deci tinere, cum te descurci cu noua casă?
Știu că nu-i Londra,
dar poate că Hill Top se potrivește mai bine.
Se pare că-i place.
Și mie, d-nule Heelis.
- Acum, drumul. - O, da.
Da, bineînțeles, d-ră Potter.
Ce-ai zice să-mi spui William
în loc de infernalul ăsta de "d-nule Heelis"? Parcă aș fi cioclu.
Sigur, William.
Și cred că "Beatrix" s-ar potrivi la fel de bine pentru mine.
E ceva minunat în a scrie primele cuvinte ale unei noi povestiri.
Nu poți ști niciodată unde te-ar putea duce.
Ale mele m-au adus aici. În locul de care aparțin.
La opt ani după ce s-a mutat la Lake District,
Beatrix s-a măritat cu William Heelis.
Mama ei nu a fost de acord.
Beatrix a donat 4.000 de acri din pământul fermei
britanicilor, printr-o organizație de păstrare a pământului.
Poveștile lui Beatrix Potter au devenit
cele mai bine vândute din toate timpurile.
Traducerea și adaptarea: subs.ro TEAM (c) www.subs.ro
Traducătorii din subs.ro TEAM: AMC, cipilixx, Dorol, Shakti & Lovendal